Sve je u redu? - Da, hvala. Ne brinite.
Jeste li dobro?
Uživajte u LA-ju.
Reci mi zašto se sve uvijek mora vrtiti oko tebe?
Ne radi se uvijek o meni! Znaš ti o čemu ja pričam...
Kao da ga ne poznam?
Znaš da mi je žao, ali nije tako kako izgleda.
Sranje! Što je bilo s Pincelom?
Što da radim?! Radim s čovjekom, za ime Boga.
A i ti si sposobna sama brinuti se za svoje sranje.
Koliko se sjećam, spavaš sa mnom,
zato počni malo zajebavati njega!
Prijatelju, gdje da nađem prečac do aerodroma?
Tamo. - Hvala.
On je bio u Lexusu s mobilnim telefonom.
Kuda?
Do centra, 312 North Spring Street.
Centar.
Slušaj, prijepis mora biti gotov do sedam ujutro. U redu?
Pričekaj malo...idite po Sepulvedi, Slausonu u La Brei,
iz La Bree sjeverno na Šestu i onda do centra.
Pa što, ići ćeš kasnije kući.
Bit ću ja tamo, zato obriši suze.
Ići ću 105. na istok do 110. Bit će brže.
Što ste rekli?
Po 105. do 110. Brže ćete doći tamo.
110. se pri U.S.C pretvara u parkiralište.
Kao da idete po La Brei sjeverno od Santa Monice,
gdje je čep.
Na 110. se ljudi odvajaju na 10. od Passadene,
gdje voze sporo.
Istina, ali oni neće ići kao ja, sići ću sa Glavne.
Slušajte...
...ako ipak tako želite, ići ćemo vašim putem.
Hoćemo li se kladiti?
Oh?
Što ako griješite?
Mislim, da ne. Ali ako jesam,
onda je vožnja besplatna.
Dobro, sklopili smo okladu.
Hajde, recite...
Što da kažem?
Hajde...
Oh, imao sam sreće sa semaforima.
Niste imali sreće sa semaforima,
imali ste pravo, a ja sam imala krivo.
Max...
Možete li pojačati?
Volite klasiku?
Da, nekoć sam svirala u srednjoj školi.
Da pogodim. Duhački instrument?
Ne, gudački. Nisam imala pluća za duhačke.
Mene bi prevarili, slušajući vaš razgovor na mobitelu.
Različiti instrumenti.
Vidite, da ste me poslušali, zapeli bi u prometu,
a vi bi zaslužili dodatnih pet dolara.
Kupite si nešto posebno za tih pet dolara.
Zabavite se.
Ali ništa posebno,
ništa posebno.
Koliko taksista poznajete, koji će raspravljati, da vam sačuvaju novac?
Bila su nas dvojica, ali sam morao ubiti onog drugog.
Ne volim konkurenciju.
Jeste li ponosni što ste dobri u onom što radite?
U ovome? Oh, to je...to je
...honorarni posao. Samo dodatni posao,
da mogu platiti račune.
Ali bit ću najbolji u onome što radim,
to je nešto sasvim drugo.
Što to?
Pripremam nešto.
Na primjer?
Recite mi.
Tvrtku za iznajmljivanje limuzina,
Island-Limos, kao otoci na kotačima.
Pravi cool-groove kao u noćnim klubovima.
Kada biste došli na aerodrom, ne biste htjeli izaći iz nje.
Tako vozim taksi honorarno,
da uzmem svoj Benz u najam,
da nađem prave klijente, i slične stvari.
Kako je vama biti odvjetnica?
Što ste vi, vidovnjak?!
Malo.
Tamni kostim s crtama, elegantan, ne previše klasičan,
koji ne vidiš u reklamama,
vrhunska aktovka, u kojoj se može živjeti
i Bottegina torbica.
U svakom slučaju, za svakog muškarca koji uđe u taksi sa nožem
mislim da je kuhar sušija.
Vi...
...Clarence-Darrels.
Pa, ne baš.
Radim na obrani, državna sam tužiteljica.
Oh, veliki slučaj? - Da.
Brzo smo došli. - Naravno.
Niste mi odgovorili na pitanje.
Volite li raditi to što radite?
Da.
Ali ne danas?
Ne, volim. Samo ne mogu dočekati.
Volim biti u sudnici,
istovremeno dobijem čudan osjećaj
svaku noć prije slučaja.
Čudan osjećaj, kako?
Mislim da ću izgubiti,
da slučaj smrdi, da moji dokazi nisu dovoljno čvrsti,
da nisam dovoljno pripremljena
i da će ljudi misliti da ne znam što radim,
da se igram svih ovih godina.
Da predstavljam odjeljenje za pravosuđe
i da će moj uvodni govor doživjeti neuspjeh u najvažnijem trenutku,
te da mi se svi smiju.
I onda plačem.
Ne povraćam, mnogo ljudi povraća.
Ja imam dobar želudac.
Potom se saberem,
ponovo napišem svoj uvodni govor,
pregledam svoje dokaze
i to radim preostali dio noći.
To je moja rutina.
Kada jutro svane, sve je u redu.
Potreban vam je godišnji odmor.
Upravo sam ga imala na u ovoj vožnji.
Ne, ne mislim u taksiju,
morate si razbistriti glavu.
Uskladiti si stanice, uravnotežiti se.
Kada ste vi zadnji put uzeli odmor?
Ja sam svaki čas na godišnjem odmoru.
Kako često?
Desetak puta na dan, na mom najljepšem mjestu.
Maldivijski otoci.
Moje privatno sklonište.
Kada mi je teško, uzmem si pet minuta
i odem tamo.
Tada se koncentriram u potpunoj tišini.
Hej, uzmite ju. - Ne, ne mogu.
Uzmite, jer vam je potrebnija
puno više nego meni.
I pomoći će vam, garantiram vam.
Hvala, Max.
Sredite ih.
Hej...
Ne znam...u slučaju da vam zatreba advokat,
14500 je pozivni...
...ili za rasprave u taksiju.
Hej...
Oh, hej, oprostite!
Nisam vas čuo. Uđite. Povest ću vas.
Kamo?
10-39 South Union Street.
Koliko dugo će trajati vožnja?
Sedam minuta. - Sedam?
Ne osam ili šest?
Dvije minute za raskrižje 110-te i Normandijske,
od Normandijske do Venice je tri minute,
preko Union je minuta i jedna za svaki slučaj.
U redu da ti štopam? - Kako želite?
Ukoliko griješiš, što dobijem? Besplatnu vožnju?
Oprostite mi, danas sam već poklonio jednu besplatnu vožnju.
Kome? - Soul djevojci.
Dogovorili ste izlazak s njom?
Prvi put ste u L.A.-ju?
Ne. Da vam pravo kažem, uvijek kada dođem ovdje, jedva čekam da odem.
Samostalan sam i ne vežem se. Takav sam.
Tebi se sviđa? - To je moj dom.
Sedemdeset milijuna ljudi. Ekonomsko peta najmoćnija
država na svijetu, a nitko se ne pozna međusobno.
Čitao sam o čovjeku, koji je ušao u prazan vagon podzemne
i umro.
Šest je sati prošlo, dok netko nije opazio
da njegovo truplo kruži po L.A.-ju.
Ljudi su pokraj njega sjedali i ustajali.
Nitko ga nije opazio.
Ovo je najčišći taksi u kojem sam ikada bio.
Jesi li ga ti očistio?
Da, dijelim ga s jednim tipom. - Jesu li ljudi ljubazni noću?
Da, ljudi su bolje raspoloženi, promet je slabiji i veće su napojnice.
Kakve su benificije? - Ne, nije tako teški posao.
Neću još dugo ovo raditi.
Ovo je samo trenutno, dok si nešto ne sredim.
Koliko dugo voziš? - Dvanaest godina.
Zaista? -Mmm.
Što to sređujete?
Ne pričam o tome, mali poslovni plan.
Nemojte zamjeriti.
Naravno.
Jedan ste od onih koji rade, umjesto samo da pričaju.
To je dobro.
Sedam minuta. Dobri ste.
Imao sam sreću sa semaforima. -Da, vjerojatno imate njihov raspored.
Slušajte, ovdje sam poslovno i imam neki dogovor.
Moram ga obaviti u jednoj noći, na pet mjesta moram stati...
...dobiti neke potpise, vidjeti neke prijatelje,
a onda u šest ujutro letim iz L.A.-a.
Možete li me voziti? - Nemam ništa protiv, ali nije po pravilu.
Pravilu? - Da.
Ti ljudi vas ne plaćaju... ...koliko zaradite po smjeni?
Koliko? - 350...400.
Ovako ćemo,
dat ću vam 600.
Ne znam, čovječe...
Dodat ću još 100, ako me navrijeme dovezeš do aerodroma, da ne zakasnim na avion.
Ne, ne znam...
Ne znam. -Da, znaš.
Šesto?
Dogovorili smo se. Evo ti 300 unaprijed.
Kako se zoveš? - Max.
Max, ja sam Vincent.
U redu.
Tu ću parkirati.
Naći ćemo se u ulici iza zgrade. - U redu.
Ovaj definitivno nije odavde.
Pa pogledajmo...
Oh...sranje!
Kojeg se vraga...?!
Prokletstvo.
Čovječe, jesi li dobro?
Oh, sranje. Prokletstvo.
On...on... pao je na taksi!
Pao je na jebeni taksi!
Mislim, da je mrtav. - Upravu si.
Ti si ga ubio?
Ne, pucao sam u njega. Meci i pad su ga ubili.
Crveno svjetlo, Max. - Čekaj, čekaj!
Spusti ruke!
- U redu, u redu.
U redu, pomozi mi. Otvori prtljažnik.
Što? - Otvori prtljažnik!
Priđi...priđi.
Što to radiš? - Skinut ću ga s krova!
Ne možemo ga ostaviti ovdje. Gdje je tvoj smisao za čistoću?
To je samo mrtvac!
Uhvati ga za ruke.
Ne mogu to učiniti! - Uhvati ga za zglobove!
Držiš ga?
Trza se.
Hej, zašto ne uzmeš taksi!
Da uzmem taksi? Da, uzmi ga.
Ja se moram ohladiti. Samo ohladiti.
U firmi ne znaju tko vozi taksi. Nitko ne provjerava.
Samo ga uzmi. Ti...ja...
Obećavaš da nikome nećeš reći? - Naravno, naravno.
Obećavam.
Ulazi u jebeni auto.
U auto!
Ovdje detektiv Fanning iz narkotika.
Pošaljite detektiva iz noćne smjene
na South Union 10-39 in kontaktirajte CID. Imam mjesto zločina.
Razumijem, 10-39 South Union.
Što radiš? - Moram to očistiti.
Ovdje je nered. - Pa šta?
Lady Macbeth, ovdje stojimo pri zelenom svjetlu. Pusti sjedala.
Morat ćeš živjeti s tim, da nemaš najčistiji taksi.
Usredotoči se na posao. Vozi!
7565 Vine, poznato?
Zapadni Hollywood. Koliko nam je potrebno?
Ne znam, oko 17 minuta. Zašto?
Oh, ne, ne. Čekaj, čovječe.
Rekao sam ti da moram obaviti nekoliko zaustavljanja.
Rekao si, da moraš posjetiti neke prijatelje. - Nečijim prijateljima.
Ne. Ti voziš taksi, ja radim svoju turu.
Možda budeš za 700 dolara bogatiji.
Ne želim te razljutiti, ali ja to ne mogu.
Ne mogu te voziti okolo, dok ti okolo ubijaš ljude.
To mi nije posao. - Večeras je.
Pogledaj! Ne razumiješ.
Nisam dorasao tomu.
Hej, hej, jesi li nervozan? - Naravno da jesam.
Razumijem, da si nervozan. Samo nastavi disati...
...i smiri se.
Dišeš?
Dišeš li? - Da.
Dobro.
Dobro, poslušaj, ovako ćemo...
Da me nisi vozio u noćnoj, ne bi ti se to dogodilo.
Tip je pao kroz prozor, doletio na glavu,
pa idemo na plan B.
Dišeš li?
Moramo izvući najbolju situaciju iz toga.
Improvizirati...stopiti s okolicom.
Sranja se događaju, štogod...
Što to pričaš? Gurnuo si čovjeka kroz prozor.
Nisam ga gurnuo, pao je.
Što ti je učinio?
Što? Što ti je učinio?
Ništa. Danas sam ga prvi put vidio.
Samo jednom si ga sreo, pa si ga tako morao ubiti?
Trebao bi ubijati ljude nakon što ih upoznam?
Ne.
Max, šest milijardi ljudi je na planeti, a tebe je briga za nekog debelog.
Tko je on bio? - Što te briga?
Jesi li ikada čuo za Ruandu? -Da, znam za nju.
Na deset tisuća pobijenih prije zalaska sunca.
Nitko nije ubijao tako brzo ljude još od Hirošime i Nagasakija.
Je li ti jasno, Max?
Jesi li se učlanio u Amnesty International, Oxfam, Save the Whale, Greenpeace...?
Ne. Ubio sam debeloga Angelina, a ti popizdiš.
Čovječe, ja ne poznam nikoga iz Ruande. - Ne poznaš ni onoga u prtljažniku.
Bio je kriminalac, ako ti to što pomaže.
Upleten u velike kriminalne poslove.
Što ti radiš? Samo čistiš smeće?
Nešto poput toga.
Parkirajte desno. - Sranje.
Riješi ih se. - Kako?
Taksist si, izmisli nešto.
Samo nemoj ništa učiniti, molim. - Ne dozvoli da me stisnu u kut,
u prtljažniku ima još mjesta. - Ne mogu vjerovati.
Vjeruj! - Ne. Pričat ću s njima.
Oženjeni su. Vjerojatno imaju djecu ili trudnu ženu?
Pobrinut ću se za to. U redu?
Samo trenutak.
Kako ste? Moj partner pomoći s one strane.
Vozačku i prometnu dozvolu? - Da.
Zaustavljam vas jer vam je razbijeno vjetrobransko staklo.
Sve je ovo ispravno? - Da, gospodine.
Što ste to radili? Gađali se s hranom?
Da, malo je neuredno.
Je li ovo krv na staklu?
Da...
...udario sam srnu.
Udarili ste srnu? -Da, tamo na...
...na Slauson-u. Srna u South Central-u?
Da, tamo je...
...istrčala ispred auta, nisam je mogao izbjeći.
Zašto, svejedno, vozite putnika?
Na putu sam u garažu, a on ide u tom smjeru.
Da, kada vam je taksi neispravan, moramo ga isključiti iz prometa.
Mora uzeti drugo vozilo, a vi pričekajte vučno vozilo.
Zato vas molim, da otvorite prtljažnik i izađete iz vozila.
Gospodine, oprostite, morate zvati drugi taksi.
Je li sve ovo neophodno? Trebam izaći pola milje odavde.
Da, gospodine, neophodno je. Molim, izađite iz vozila.
I vi, idemo.
Ako otvoriš prtljažnik, oni idu u njega.
Znate, duga je noć iza mene.
Garaža je blizu...progledajte mi kroz prste. To je moj prvi prekršaj.
Izađite iz taksija i otvorite prtljažnik. Hajde.
Izađite. I vi, gospodine.
Pucnjava na Hoover Street-u...
Sve razpoložljive jedinice neka se jave.
Partneru, moramo ići. Razumijem. Idemo.
Odite striktno u garažu. Ugodnu noć vam želim, gospodo.
Tu se zaustavi.
Ruke na volan.
Zašto? - Jer ja tako kažem.
Max, Max, čuješ li me, kučkin sine?
Tko je to?
Lenny, dispečer.
Max, znam da si tamo. Odgovori na prokleti poziv.
Što se dogodilo, da se ne javljaš? - Nastavi zvati.
Max, odgovori!
Odgovori mu.
Da, Lenny, tu sam. Što je?
Zvali su iz policije. Rekli su, da moraš dovesti taksi u garažu.
Pa što?
Nerado razgovaram s policijom, a kažu, da si razbio jebeni taksi.
Ne, ne. Zabio sam se u... Nisam...
Ne znam gdje, kako i zašto... ...zasrao si.
Bila je nesreča. Nisi ti odgovoran.
Bila je nesreća... ...nije bila moja krivnja.
Sranje, za mene si ti kriv i to će biti plaćeno iz tvoga džepa.
Reci mu, neka si strpa taj taksi u svoje debelo dupe.
Ne mogu, šef mi je. - Pa što?
Potreban mi je ovaj posao.
Ne, ne treba ti.
Jesi li tamo? S tebom govorim Max? Max?!
Neće ti platiti ništa. - Tko je to?
Albert Ricardo, pomoćnik okružnog tužioca i putnik u ovom taksiju.
Prijavit ću vas DMV. - Oh, nemojte se uzbuđivati.
Kako da se ne ljutim, kada izrabljuješ radnika.
Dobro znaš, da polica osiguranja pokriva svu štetu.
Što pokušavaš izvesti, sarkastični kretenu?
Čovječe, poskušao sam samo... - Reci to njemu.
Reci mu, da je seronja.
Hajde. - Seronja si.
Reci mu, ako ti ovo opet učini, da ćeš mu zabiti taksi u njegovi guzicu.
Ako mi ovo opet učiniš,
nabit ću ti taj crveni taksi u tu tvoju debelu guzicu.
Da? - Gospodine Clark, bilježnik je ovdje.
Da li se identificirao kao bilježnik? -Da, gospodine.
Pošlji ga gore.
Hej, tu sam, u taksiju! Hej!
Sranje! Tu, u ulici!
Da, tu sam, u taksiju. Zapeo sam.
Hvala vam, hvala.
Hej, moram izaći odavde.
Hej, čovječe, što se događa? - Svezan sam.
Zavezao me...u toj je zgradi.
Napravio je neka sranja, moram izaći odavde.
Samo me riješi tih lisica, i pozovi policiju.
Što, zaboga, hoćeš?
Šališ se? Izgledam li ti kao da se šalim?
Zar ne vidiš, da imam ruke zavezane za volan?
Svejedno mi je, gdje si svezan.
Jebem ti! - Ne pucaj, čovječe!
To si lako mogao sam učiniti.
Što imaš tu...Jack Pot.
Na volan.
Hej, pederu!
To je moja torba!
Tvoja torba? Da, pa?
Zašto, hoćeš je natrag?
Što imaš u njoj?
Sranje!
Budeš li privlačio pozornost, ljudi će umirati. Ni treba biti tako.
Jesi li razumio? - Da.
Da?
Hej, dobre vijesti!
Imamo raspored. Voliš li jazz?
Oprosti. Što?
Jazz, voliš li jazz?
Ne previše.
Netko mi je rekao za to mjesto, Cranshow, Mirada Park.
Svi najveći su tamo igrali, Dexter Gordon, Charlie Mingus, Chet Baker.
Kada završim, častit ću te pićem.
Nije li to tvoj doušnik? Kako se ono zvao? Ramon?
Ramon Ayala. Prošlu noć smo se trebali naći na Bell Flower-u.
Nije došao. Dođem ovdje i nađem ovo.
Kako dugo si radio s njim?
Četiri mjeseca. Bio je mala riba, zadužen za distribuciju, koju vodi Felix.
Felix Rayos Torrino?
Puno Federalaca je oko njega i nas ne žele vidjeti blizu.
Od kada L.A. policija uzmiče pred Federalcima?
Upletu se, uzmu nam sve iz ruku
i poberu sve zasluge. U čemu je bit?
Bit je u tome, da je moj čovjek proletio kroz prozor i da su
na njegovoj guzici Felixovi otisci prstiju,
slučaj bi bio moj. - Ali imaš li zločin?
Umorstvo? Imaš li truplo?
Imaš puno razbijenog stakla. - I krvi.
Našla sam još krvi na staklu.
Tu je ima još, tu se pomiješala. I tu je ima.
Richard? - Da, ja sam.
Ramon je proletio kroz staklo i pao tu dolje.
Staklo je tu, potom se prevrtao uokolo.
Možda je skočio? - Sigurno!?
U depresiji je skočio kroz prozor sa četvrtog kata na glavu.
"Bolje mi je.", kaže si, uzme mobitel "Mislim da ću preživjeti ostatak dana!"
Hajde, čovječe!
Hej, Ray!
Lovi!
Čahure? - Još uvijek miriše barut.
Stanovnik s druge strane ulice je vidio, da je oko ponoći ovdje bio parkiran taksi.
Dva tipa su hodali okolo.
Imate li kakav opis? Je li što vidio?
Ništa značajnijeg, čovjek nosi naočale.
U okružju L.A.-a je 4000 taksista.
Imaš li nešto drugo? - To je sve.
U redu. Traži dalje, traži dalje.
Sjećaš li se onog slučaja u Oaklandu?
Taksist je u jednoj noći ubio troje ljudi, i potom se sam ustrelio.
Da, poludio je, pa što? Detektiva, koji je radio na tome,
kako se ono zvao, nije ga to ništa omelo.
Taksist nije imao dosje, nikakve duševne bolesti.
Ubije tri čovjeka i potom sebe.
Svejedno, detektiv je uvijek tvrdio, da je još netko bio u taksiju.
Nikad nisam naučio slušati jazz.
Nježni tonovi, iza nota, ništa kako očekuješ.
Improvizacija kao ta noć.
Ta noć?
Većina ljudi, već deset godina... isti posao, isto mjesto, ista rutina.
Sve isto, igraju na sigurno. Samo se ponavljaju.
Već deset godina?
Čovjek ne zna što će biti za deset minuta.
Tko je to na trubi?
To je Daniel. On je vlasnik.
Fantastičan je. Budi tako dobra i pozdravi ga od mene.
Častim ga pićem.
Naravno, dragi.
Ne, imao sam oko 19 godina. Radio sam tu kao konobar.
Slabo sam stajao s novcem, ali bilo je važno da sam blizu muzike. I bio sam.
Jedne noči, 22. srpnja 1964... Što mislite, tko je došao na ova vrata?
Miles Davis. - Osobno?!.
Upravo tako.
Govorim o najboljem glazbeniku na svijetu.
Imao je snimanje u Columbiji, u Peti ulici.
Nismo se ni snašli, a on je već bio na podiju
i improvizira s bendom.
To nije moguće. Bilo je strašno.
Bio je tako usredotočen, svi su bili prestrašeni.
Svi su znali, da ne možeš samo tako razgovarati s Miles Davisom.
Izgledal je smireno, ali je upijao atmosferu oko sebe.
Jedan mladi hipijevski par se želio rukovati s njim,
pravi obožavatelji: "Hej, ja sam..."
A Miles odgovori: "Gubi se mi pred očima i vodi tu kurvu s sobom!".
Takav je bio Miles, čovjek. Takav je bio.
Bio je strašan u svom svijetu muzike.
Razgovarao si s njim? - I više od toga.
Svirao sam s njim oko 20 minuta.
Nevjerojatno. - Kako si odsvirao?
Kako? Moraš nešto znati pokazati, da sviraš s Miles Davisom.
Nosio je moj teret.
Je li što rekao? - Jednu riječ:
"Cool!" - Cool?
I to je sve? - Da.
To je značilo da sam bio dobar, ali nespreman,
značilo je "pronađi me, kad budeš spreman!"
Jesi li ga potražio? - Ne.
Draftirali su me, a potom sam imao nekog drugog posla
i dok sam se vratio glazbi, sezona je prošla.
Znaš...rodio sam se 1945-te, ali te noći sam bio blagoslovljen.
Upravo ovdje, u ovoj sobi.
Nema gužve?
Jazz nije više magnet, kao što je nekada bio.
Odlična priča.
Moram je ispričati ljudima u Culacanu u Cartageni.
Poznaš ljude u Culacanu u Cartageni?
Mislim da ih i ti poznaješ.
Ja sam mislio da si cool tip.
Ja jesam cool tip
i ugovorno vezan za svoj posao.
Slušaj, Vincent, pusti povijest na miru?
To ne djeluje. Slušaj, govorili smo o improvizaciji.
Svirajmo radije malo jazza.
Improvizacija? Smiješno, kada ti govoriš o tome.
Ovako će biti: postavit ću ti pitanje.
Kakvo pitanje? - O jazzu.
Ako pravilno odgovoriš, odlaziš.
I nestaješ noći.
Ako odem u noć, otići ću tako daleko da nitko neće znati da sam živ.
I još nešto...
...ti ljudi, zbog kojih si tu, Felix...
Reci mu, da mi je žao. Reci mu, da sam morao to učiniti.
Dali su mi imunitet, prisilili su me, da sam igrao po njihovih pravilima,
vratili bi me natrag u zatvor. A ja ne idem natrag u zatvor.
Pitaj me.
Gdje je Miles naučio svirati? - Ako želiš sve čuti o Milesu....
Onda i reci!
U glazbenoj školi. Išao je u glazbenu školu, zar ne?
Njegov otac je bio stomatolog u St. Louis-u.
Investirao je u poljodjelstvo i imao dovoljno novaca. Poslao je Milesa na
Julliard School of Music u New York, godine 1945.
Tako.
Napustio je Julliardovu školu, upoznao Charlija Parkerja u 52. ulici
i slijedeće tri godine svirao s njim.
Ne, ne, nađi drugi taksi.
Max!
Ne igram se!
Igrao si se s tim čovjekom.
Točno ti je odgovorio, pa si ga svejedno...
Što je s tim čovjekom?
Ponovo maltretiraš mog vozača? Tko si ti?
Ista osoba, s kojom si prije pričao.
Max, zbog tvoje mame ću poluditi.
Daj mi ga, molim te. - Pričekaj.
Oprezno.
Da? - Tvoja mama zove svakih deset minuta.
Zašto se nisi pojavio, rekao joj da je sve uredu. Gdje si?
Pojavio gdje?
Reci joj da noćas neću stići.
Sam joj reci.
Pojavio gdje?
U bolnici je.
Posjećuješ je svaku noć? -Da. Kakve to ima veze?
Ne smiješ privlačiti pozornost. - Pa?
Ljudi će te početi tražiti, potom i taksi. A to nije dobro.
Neću te odvesti do moje mame.
Od kada ti imaš pravo na žalbu?!
Dva hodnika naprijed, pa lijevo.
Cvijeće?
To je bačen novac, ne treba joj.
Nosila te je u trbuhu devet mjeseci.
Ako ih ti ne kupiš, tada ću ih ja.
Oprostite, zadržite ostatak.
Zadržite dizalo, molim.
Kat? Peti, hvala.
Imali ste dobru noć? Ne tužim se, a vi?
Zdravo, mama.
Zvala sam te i zvala.
Bio sam zaposlen. - Zašto me ne zoveš na telefon?
Tu ležim i strahujem da ti se nešto grozno nije dogodilo.
Donio sam ti cvijeće.
Što će mi cvijeće? - Da te malo oraspolože.
Kako?
Zašto trošiš novce na nešto što će ionako uvenuti?
Vidiš, na što mislim? Nisam ti ja kupio cvijeće, mama.
On ih je kupio. - Tko?
Zašto ne kažeš da imaš društvo?
Kako se zovete? Ispričavam se u ime moga sina.
Nepristojan je. - Ne brinite se.
Vi ste mi kupili cvijeće?
Prelijepe su!
No, Max ?
Mama, ovo je Vincent. Vincent, ovo je moja mama, Ida.
Drago mi je da sam vas upoznao. - Zovite me Ida.
Ida, s Maxom sam bio.
I došli ste sve do ovdje, da bi me vidjeli?
To nije ništa, gospođo.
Recite to mojemu sinu.
Trebate mu staviti pištolj u glavu na napravi nešto tako.
Mora da ste jedna od najvažnijih Maxovih stranaka.
Stranka...radije se vidim kao njegov prijatelj.
Max nije nikada imao velike prijatelje. Radije je razgovarao sam s sabom u ogledalu.
Mama, koliko puta te moram moliti da mi ne radiš to.
Što sam sad rekla? - Ne govori o meni, kao da nisam u sobi.
Što on kaže? - Kaže, da stoji ovdje.
Ovdje, u sobi. - Da, naravno da je tu.
Malo je osjetljiv. - Znam.
Siguran sam da ste ponosni na njega.
Naravno da sam ponosna. Počeo je od nule.
A vidite ga danas... ...tu, u Vegasu.
Mama, njega ne zanima sve to.
Došao sam da te vidim, vidio sam te i sada idemo.
Ne, ne, jako me zanima.
Ima firmu za limuzine. - Nije valjda?
Vozi slavne ljude uokolo. - Slavne ljude?
Firma za limuzine? To je, pak, dobar doseg.
Kako ste rekli da vam je ime? - Vincent.
Hoćete li me ponovo posjetiti?
Ne...samo ovu noć sam ovdje.
Ako opet dođete? - Razumije se.
Ne!
Uništavaš moj posao!
Da vidimo, što još možeš.
Četiri su nam dovezli. Moguće je da je neki vaš.
Ne, to nije Ramon. Pogledajte ovoga.
Ne. Slijedeći. - Nešto je čudno tu.
Ova tri su dovezli u razmaku od pola sata.
Mislim da je ovoga tipa i tog zadnjeg ustrelio isti čovjek.
Zašto to misliš? - Ista shema.
Dva u prsa, jedan u glavu.
Tip nevjerojatno puca. Poglejdaj.
Dvije ulazne rane, samo nekoliko milimetara razmaka.
Vidiš na što mislim?
Oh, sranje!
Slobodno koristim vaš telefon? - Da.
Daj, daj, probudi se.
Halo? - Fanning ovdje, otišao sam u mrtvačnicu.
Naš čovjek se nije ovdje, ali ćeš se iznenaditi kad čuješ koga sam našao.
Koga? - Sylvestra Clarka.
Odvetnika kriminalaca, koji je među drugima zastopao Ramona,
i klijenta kojega je zastupao, a kojega još uvijek nema.
Obojica su bila u istom poslu. Ovdje se nešto događa.
Ne znam, mislim da Federalci ne znaju za to.
Slušaj, budi uz telefon, popij kavu ili dvije. Čujemo se za 30 minuta.
U redu.
Vozi do mjesta nazvanog El Rodeo, na Washington Blv, Pico u Vera-i.
Gdje točno na Washingtonu? - Potraži!
Limuzine, ha?
Ne počinji.
Nisam ja kriv, što si lagao majci.
Čuje što želi čuti. Ne želim je razočarati.
Da, imaš pravo. Možda čuje što joj ti kažeš.
To što ja kažem, nije nikada bilo dovoljno. Uvijek je tako bilo.
Što je El Rodeo? - Samo ti vozi.
Na nas prenose svoje mane. Brinu se samo o svojim životima
i na kraju imaju tebe umjesto njih.
Kako znaš? Imao sam takvoga oca.
Majke su gore.
Ne bih znao, moja je umrla prije nego sam je upoznao.
Što se dogodilo tvome ocu?
Mrzio je sve što sam činio.
Opijao se, tukao me, starački domovi, pa opet kod njega...
Takve stvari.
I što zatim?
Ubio sam ga.
Imao sam dvanaest godina.
Šalim se!
Umro je zbog ciroze.
Žao mi je. - Ne, nije ti žao.
Sve je to sranje kako privremeno voziš taksi?
Nije sranje.
Dvanaest godina nije privremeno, Max.
Moram skupiti nešto novaca, za održavanje, obveznice, kredite...
Za prave stranke nije dovoljno kupiti auta u posjednuti ih.
Zašto ne?
Jer će vožnja s Island Limos-om biti više od obične vožnje.
Bit će kao ljubavno iskustvo, Cool Groove.
Nećeš željeti da se prekine?
Bit će jedinstveno.
Jedinstveno!
Tu je. Skreni desno.
Daj mi svoj novčanik.
Zašto? - Pazit ću na njega.
U slučaju da te pretraže.
Tko će me pretražiti? - Ljudi unutra.
Pođi unutra i traži Felixa. Čeka te.
Felix. - Da.
Kako izgleda? - Ne znam, nisam ga nikada vidio.
Tko je on?
Povezan je s ljudima koji su me unajmili.
Ne razumijem! Uništio si mi cijeli radni materijal.
Nisi, valjda, mislio da ću prestati?
Idi unutra i predstavi se umjesto mene. Uzmi novu kopiju. Flash drive ili CD.
Ja ? Zašto ti ne odeš? - Naći ću se s drugim ljudima.
Ne izmotavam se. Brinem za moj imunitet. Zato ga ne smijem
pokvariti. Ugovor imam s njihovim šefom. Oni me ne smiju vidjeti.
Između ostalog, kako izgledam.
Ako...ako se ne izvučem...
Onda će te ubiti. Imaš deset minuta.
Zatim idem do bolnice i potom ti smjesta ubijam majku.